(untitled) (СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ В МАШИНОБУДУВАННІ ТА ТРАНСПОРТІ, 2024)
Стаття присвячена аналізу різних варіантів виконань легких комерційних автомобілів (LCV), які присутні у модельних рядах більшості виробників автомобілів з метою забезпечення більш широких потреб споживачів та бізнесу. Проведено класифікацію LCV за різними класифікаційними ознаками та встановлено, що легкі комерційні автомобілі можуть випускатися у різних варіантах виконання. В залежності від транспортного призначення вони можуть бути вантажними, пасажирськими та вантажопасажирськими, за колісною базою – з короткою та довгою базами, за висотою даху – з низьким та високим дахом, за вантажопідйомністю – з стандартною та підвищеною вантажопідйомністю. Проаналізовано характеристики популярних LCV на ринку України та встановлено, що в залежності від варіанту виконання різниця у спорядженій та повній масі може досягати до 20%. Змінюються також і аеродинамічні характеристики, особливо для варіантів із високим дахом. При цьому двигун та трансмісія в основному залишаються незмінними. Також доволі розповсюдженою є практика переобладнання LCV в процесі експлуатації, з вантажних, які відповідають категорії N1, у пасажирські або вантажопасажирські варіанти, що належать до категорії M1 (або M2). Наслідком наявності багатьох варіантів виконання LCV, а також їх переобладнання в умовах експлуатації, є невідповідність вихідних параметрів двигунів та трансмісії, особливо для пасажирських та вантажопасажирських варіантів, на яких здебільшого встановлюються коробки передач з «тяговими» передаточними числами, що характерні для вантажних варіантів. В результаті чого погіршуються показники експлуатаційних властивостей, зокрема, тягово-швидкісних властивостей та паливної економічності. Одним із шляхів вирішення вказаної проблеми є коригування рядів передаточних чисел трансмісії. Ключові слова: легкі комерційні автомобілі, варіанти виконання, класифікація, переобладнання, двигун, трансмісія